Page - 386 - in Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben - Bukovina, Volume 20
Image of the Page - 386 -
Text of the Page - 386 -
Goethe „Hermann und Dorothea"-ját (1884) fordította román nyelvre;
nemkülönben Bocancea Temisztokles és az álnevú T. Robean. Amaz a „ Di le
negreu (1892), emez pedig a „Novelá de castel" (1894) czímú, igen múvészi
verselésú költöi elbeszélés szerzóje; végúl Berariu Konstantin és Isopeskul
Konstantin (álnéven Verde), kik külónféle folyóíratokban közlik költöi
múveiket.
A román népkoltés, mint egyebiltt, Bukovinában is igen termékeny és
változatos. Már Hurmuzaki folyóírata, a „Bucovina" közölt róla annak idején
néhány tanúlmányt és mutatványokúl balladákat, Hora-dalokat. Késóbbi
folyóíratokban és egyes naptárakban is jelent meg efféle. Népmesék (1886)
és karáesonyi énekek (1888) gyújteményét Sbiera J. G. tanár adott ki.
Kiváló érdemeket azonban e téren fókép Marian Simon Fl., a suczawai
gymnasium hittanára szerzett, ki balladák (1873), doinák és Hora-dalok
(1875), népies hagyományok (1878 és 1895), varázsoldó igék (1886),
lakodalmi (1890), keresztelói (1892) és temetési szokások (1892), varázs-
igék és ráolvasások (1893) és népies gúnyversek (1893) gyújteményeinek
kózlésén kivúl egy tanúlmányt írt a román chromatikáról (1882), melyet
a bukaresti román akadémiában olvasott föl székfoglalóúl, továbbá egy jeles
értekezést a román népies madártanról (1883).
A zeneirodalom kóréból említendó Worobkiewicz Izidor esperesnek és
kiváló érdemú zenetanárnak összhangzattani kézikónyve (1869), melynek
a román népzenei stilust illetó részében Sbiera J. G. is kózremunkált.
A nyelv. — Bukovina románjai ugyanazt a nyelvet beszélik, a melyet
magyarországi, romániai és bessarabiai testvéreik, s kivált az irodalmi nyelvük
kózós a tóbbi románságéval; mindazonáltal az írott múveken nagyon meg-
érzik azoknak az idegen nyelveknek a hatása, a melyeken az írók tudományos
képzettségüket elsajátították. Kiváltképen elmondható ez a legelsó irodalmi
kisérletek nyelvéról. A vidéki s fókép a falusi lakosságnál azonban, bár itt
sem minden egyesnél, némely szóknak és hangoknak sajátszerú, az általános
irodalmitól eltéró kiejtésével találkozunk. Régesrégóta megvan ugyanis a
román nyelv kiejtésében az arra való hajlam, hogy némely magánhangzók
i és le (gyakran csak é?-vel írva) elótt meglágyúljanak, sót egészen másfélékre
változzanak. Igy tórténik ez rendesen /, /, v és m elótt. A népies kiejtésben
tehát 1. a /-bol pch, ch (= k) vagy pe, c (= es) lesz; pl. a cápiá (megveszni)
helyett a cápchié, a cáchié vagy a cápcié; lupl (farkasok) helyett lupchl, luchl
vagy lupcl; se topeóte (olvad) helyett se topehi^te, se toch.le$te vagy se topce$te,
Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
Bukovina, Volume 20
- Title
- Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
- Subtitle
- Bukovina
- Volume
- 20
- Editor
- Rudolf Trónörökös Föherczeg
- Publisher
- Magyar Királyi Államnyomda
- Location
- Budapest
- Date
- 1899
- Language
- Hungarian
- License
- PD
- Size
- 14.94 x 21.86 cm
- Pages
- 548
- Categories
- Kronprinzenwerk ungarisch