Seite - 14 - in Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben - Az Osztrák Tengermellék és Dalmáczia (Tengermellék), Band 10
Bild der Seite - 14 -
Text der Seite - 14 -
14
Ennek lejtése, a meddig már lemehettek belé, nyolczvan métert tesz s az
egymás fölé rakódott rétegek mentében halad. A leszállásnál minden egyes
lépcsőfoknál fölismerhetők az egyes rétegek elválasztó vonalai.
A radiolit-mészkőből vagy eocaen-homokkőből alakúit dombvidék
e második övéből a lapályos vidékek diluviális vagy alluviális talajára
szállván le, ennek határa közelében a tengerparti tartomány gyöngyét,
a csodálatra méltó Duino-kastélyt látjuk magunk előtt. E várlak történelmi
dicsőségével vetekedik az elbűvölő pompa, melyet a természet a környékére
pazarolt. Pár száz lépést haladva, a vándor akkora éghajlati ugrást tett,
mintha Felső-Olaszország síkságairól egyszerre aTyrrheni tenger valamelyik
szigetének partvidékére került volna. Ilyen nagy a különbség ama Karszt-
fensík közt, a melynek alsó szélén a remek kastély emelkedik, s az alatta
a tengerig leereszkedő, jól megvédett lejtő örökzöld kertjei között. E kert
szikláin az agavék ép oly jól megélnek, mint Sorrento vagy Camaldoli
környékén. Az Adriai tenger szigeteiről, főleg Lussinról egész családja az
ifjú tenyészetnek telepedett ide át, s egy napról a másikra szemlátomást
duzzadnak húsos levelei, melyeknek üde zöld színe vetekedik a sziklás
parthoz verődő tenger hullámainak zöldjével. Nem messze e délszaki
telepítvényesektől egyes sziklahasadékokban a Karszt felől bevándorolt
bíborvörös havasi ibolya (Cyclamen) virít, a téllel is daczolva.
Hogy a tulaj donkép eni tengermellék sajátszerűségeivel megismerked-
jünk, látogassunk el az ősrégi és nagyhírű Aquileja környékére, kiinduló
pontúi az újonnan épült császári múzeummal szemben fekvő helyet választva.
Az Osteria al Museo-tóX kocsiút visz a Belvederehez, hol a fövénypart az
idáig érő lagúnát szegélyezi. Ezen az úton csakhamar Belignába érünk,
melyet az egykor itt állott ó-kori színház és Belenus temploma tesz neveze-
tessé. E templomnak minden legcsekélyebb nyoma is eltűnt a föld színéről,
melyen itt ma az Arundo Phragmites magas szárai ringatódznak sűrű
csoportokban. A körűi fekvő erdőkben számos kopasz folt jelöli a fejsze irtó
munkáját. Csak egy remek darabnak kegyelmeztek még meg annyi sok
közül a fákat itt oly irgalmatLiiúl pusztító emberek. Ez a belvedcrei
fövénypart szelídfenyű~Y\gzte. Némely írók szerint e részlet még ama nagy
szelídfenyű-erdő egyik maradványa, mely hajdanta az Adria egész éjszaki
partja mentén végig húzódott s melynek másik utolsó hírmondója a Ravenna
melletti Porto Corsini híres fenyvese (Pineto). — Egy jó nevű zoologus az
aquilejai és gradói lagunákat a madarak Eldoradójának nevezte. S valóban,
Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
Az Osztrák Tengermellék és Dalmáczia (Tengermellék), Band 10
- Titel
- Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
- Untertitel
- Az Osztrák Tengermellék és Dalmáczia (Tengermellék)
- Band
- 10
- Herausgeber
- Rudolf Trónörökös Föherczeg
- Verlag
- Magyar Királyi Államnyomda
- Ort
- Budapest
- Datum
- 1892
- Sprache
- ungarisch
- Lizenz
- PD
- Abmessungen
- 15.02 x 22.23 cm
- Seiten
- 404
- Kategorien
- Kronprinzenwerk ungarisch