Seite - 32 - in Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben - Az Osztrák Tengermellék és Dalmáczia (Tengermellék), Band 10
Bild der Seite - 32 -
Text der Seite - 32 -
32
festői fekvésű kikötő városok és városkák tűnnek szemünkbe, melyeknek
kőépületei és többnyire a velenczei Szent-Márk templom campanile-jét
utánzó tornyai, különösen a déli és esti órákban, csillogó fehérségükkel
élesen rajzolódnak le a környék ligeteinek és kertjeinek zöld hátterén és
a partvidék be nem épített részének szürke alapján. Belül e városkák,
az igaz, kevésbbé fényes tekintetűek, de mindig festőiek.
E parti városoknak majdnem mindegyikében van egy régibb város-
rész, mely korábbi, zaklatott idők hírmondójaként némi biztonság okáért
valamivel magasabban épült a tenger színe fölött, — meg egy újabb, mely
békésebb időben keletkezvén, az emelkedő tengeri kereskedés kedvcért
egészen a partszélen fekszik, még pedig részben az itt kimeríthetetlen
bőségben található kőanyagból készült töltéseken, melyekkel a tengertől
hódították el ez építkezések helyét.
Beérkezvén a kikötőbe, melynek természetes sziklapartjai többnyire
még mesterséges kőgátakkal is megpótolvák, rendesen egy kisebb bárkák-
befogadására szánt fiókkikötőbe (Mandracchio), attól nem messzire pedig
az elmaradhatatlan halpiaczra jutunk. Tovább szelíden emelkedő szélesb út
vezet a helység régebbi részébe, hol egy vagy több, annyira-mennyire tágas
téren a templomon, az állami s helyhatósági középületeken kivűl a régibb
patrícius családok ódon házai állanak. Az útezák és közök kivétel nélkül ter-
mészetes, kemény sziklatalajon húzódnak, s mint a déli vidékeken általában,
az árnyék kedvéért oly szűkek, hogy szekérrel nagy részt járhatatlanok.
A part közelében természetesen nagyobb az élénkség, minthogy ott
a hajók és bárkák érkezése és indúlása, be- és kirakodása, a halászat, az
alkuközvetítők és podgyászhordók sürgölődése — a legnagyobb forróság
idejét kivéve — az egész napon át élénk mozgalmat okoz, sőt a hűs tengeri
szellő kedvéért még a tétlen ácsorgók is ott tartózkodnak legszívesebben.
Látni, hogy az emberek itt nem régi emlékeikből s őseiktől reájuk örökbe
hagyott javaikból élnek, hanem abból, a mit napról-napra szereznek, noha
ez a napi kereset csak vajmi ritkán tetemes. így tünedeznek föl előttünk
egymásután Capodistria, Isola, Pirano, Umago, Cittanuova, Parenzo, Orsera,
Rovigno helységek, s ilyen lenne Pola képe is, ha nagyszabású építkezésekkel
hadikikötővé nem volna átalakítva.
A tenger felől apró szigetek közt éjszaknyugatról délnek s innen
megint keletnek irányúló kacskaringós öblök hosszabb során át érhetünk
Polába. A benyúló öblöket körítő ellapúit gömbölyded dombok váltakozva,
Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
Az Osztrák Tengermellék és Dalmáczia (Tengermellék), Band 10
- Titel
- Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
- Untertitel
- Az Osztrák Tengermellék és Dalmáczia (Tengermellék)
- Band
- 10
- Herausgeber
- Rudolf Trónörökös Föherczeg
- Verlag
- Magyar Királyi Államnyomda
- Ort
- Budapest
- Datum
- 1892
- Sprache
- ungarisch
- Lizenz
- PD
- Abmessungen
- 15.02 x 22.23 cm
- Seiten
- 404
- Kategorien
- Kronprinzenwerk ungarisch