Seite - 366 - in Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben - Bukovina, Band 20
Bild der Seite - 366 -
Text der Seite - 366 -
A román népdalok harmadik csoportjába azon énekek tartoznak, melye-
ket karácsony tájban (colinde, cántece de stea, colinde cu Vifliemul), újévkor
(colinde de anuí nou) és vízkereszt napján (|ordán ünnep, colinde de botez)
szoktak énekelni. Húsvétkor gyermekjáték-dalok (colinde depa$ti) is hallhatók.
Ezek tartalma és dallama helységek szerint külónbózó, de jellemzó tulajdon-
ságuk a komolyság és jámborság.
Román lakodalmakban azok fó mozzanatainál a vófélyek szívból jóvó,
érzésben és humorban gazdag, elmés népkóltési mondókákat szavalnak
éneklóleg.
A bukovinai románok leghasználtabb hangszerei a hegedún, czimbalmon
és bógón kivül a fluer nevú egyszerú nádsíp, a naierul, egy pánsíp-forma
hangszer, melynek nádból készúlt cgyes sípjai félhangonként emelkedó hangot
adnak; a cobza vagy lauta nevú lantforma húros hangszeren a dallamokat
tollszárral (plectron) pengetik ki; ritkábban ballható már a duda — cimpoi —
és a tamburinforma ciurul., melyen csórgók és csengók is vannak.
Az úgy nevezett lautarok kózúl, kik csupán maguklól tanúltak hege-
dúlni s a hangjegyeket még csak nem is ismerik, sokan híresekké lettek,
mint czigánybandák gyakorlott vezérhegedúsei. Legnevezetesebb lautar, a
suczawai Mosz Nikulai érzéssel teljes játéka folytán. O mcllette említést
érdemelnek Angel és a suczawai Grigori. Ezek a barna vándor zenészek
élénkítették játékukkal a nemesség, a papság s a nép társaséletét. Hírnevúk
elhatott a tartomány határán túlra is, búsongó doindjvk, vagy gyújtó táncz-
zenéjük gyakran fólzendúlt a szomszédos Moldvában, Erdélyben, Galicziában
s Besszarabiában is, a hol jártukban-keltükben sok szép aranyat zsebre raktak.
Szívhez szóló lakodalmi dalaikat, búsongó népies doináikat, bánatos, de mégis
tüzes hóráikat ma már csak itt-ott hallhatni; de egykori tüzóknek s vará-
zsuknak már nyoma sincs. Ezcn zenészek gyarló utódainak inkább csak az
ez idó szerinti útczai danák iránt van érzékük, mintsem a szép édesbús
népdalok iránt. Mostanában Szerethen, Sadagorában, Wiznitzen és egyebütt
zsidó zenekarok szorítják háttérbe a barna zenészek múkódését.
A csak zsidó zenekarok nál használt faharmonika fából való ütóhangszer,
mely féllépcsónként emelkedó hangok szerint hangolt s lazán felkótózótt
fenyúfadarabkákból áll s melyet egy szalmaszálakkal beterített asztalkára
helyezve, két kis fakalapácscsal ütógetnek.
A román dalok, szalondarabok és a tánczzene terén a már fóntebb
cmlítetteken kivúl legkiválóbb bazai zeneszerzók: Petrinói Aleko, Nosiewitz
Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
Bukovina, Band 20
- Titel
- Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
- Untertitel
- Bukovina
- Band
- 20
- Herausgeber
- Rudolf Trónörökös Föherczeg
- Verlag
- Magyar Királyi Államnyomda
- Ort
- Budapest
- Datum
- 1899
- Sprache
- ungarisch
- Lizenz
- PD
- Abmessungen
- 14.94 x 21.86 cm
- Seiten
- 548
- Kategorien
- Kronprinzenwerk ungarisch