Seite - 414 - in Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben - Bukovina, Band 20
Bild der Seite - 414 -
Text der Seite - 414 -
Mint az ö-korban a templomot lehetôleg védett helyre épitették s erôs
fallal és tornyokkal ôvezték : azonképen a keresztények is, kivâlt Nyugaton,
a kôzépkor nyugtalan âllapotai közepett iparkodtak az Isten hâzât megvédeni
az ellenséges tâmadâsok eilen. Keleten a kereszténység kezdettôl fogva a
legâdâzabb ûldôzést volt kénytelen elszenvedni; de ez a küzdelem megerôsité
és fokozta ellenâllô képességét. Az ùj tanitâs hivei, hogy a szemlélôdô életet
zavartalanûl folytathassâk és kitérjenek üldözöik elôl, a lakatlan tâjakon
huztâk meg magukat. Ekként mind jobban kifejlôdôtt a remeteség és a szer-
zetesi élet. Szerbiâban, Gôrôgorszâgban, a Balkân-félszigeten, Kis-Azsiâban,
kivâlt pedig ôrményorszâgban és Georgiâban sziklâs, nehezen megkôzelithetô
magaslatokon, vagy pedig szuk szakadékokban épûltek a legrégibb kolostorok
és templomok.
A kereszténység egészen hasonlö mödon fejlôdôtt ki a dunai fejedelem-
ségben és Bukovinâban. Emitt, ügy lâtszik, csak a XIII. szâzad elején kezdett
meghonosodni. A kolostori élet itt is nagy virâgzâst ért el, a mit utöbb elvadûlâs
vâltott fol. Oly sok férfi és nô kolostor keletkezett, hogy utöbb nagy részûket
fol kellett oszlatni. Igy Bukovinâban 1785-ben 36—40, Româniâban pedig
1864-tôl kezdve a 300-ra menö kolostoroknak és remeteségeknek (schituri)
mintegy fele szunt meg.
A monda szâmos kolostor alapitâsât egy-egy âjtatos remetének tulajdo-
nitja. Példâûl megemlitjük a Woronetz folyö felsô vôlgyében fekvô hasonnevû
egykori kolostort, a melyet Nagy Istvân, Moldva fejedelme, 1488-ban Dâniel
remete kértére alapitott volna. Ez a remete, Woronetz kolostor elsô igumenje,
azaz fonöke, a kinek képmâsa a templom falânak kiilsején most is lâthatô és
a kit a nép most is nagy tiszteletben tart, az elôtt âllitôlag a közeli Falkenstein-
hegy oldalân egy sziklaüregben lakott volna. Hasonlö sziklalakâs az tigy
nevezett Chilie in peatrà a Putna völgyben, nem messze a mai Putna kolostor-
töl. Ez a kolostor alakra nézve megegyezik a görög-keleti templommal ; van
elöhajöja, hajöja és szentélye, tovâbbâ van nehâny fali fillkéje, az alsö emeletét
pedig cella foglalja el. A hegyes vidékeken gyakoriak az olyan félreesô helyek,
melyeknek ma is „remeteség- (zahastria) a nevük. Igy a Putna szûk vôlgyének
szélesebb felsô része, mintegy hârom kilométernyire Putna falutöl, ma is
remeteségnek neveztetik. Ma is lâthatô ott egy kisebb templomnak és hozzâ
csatlakozö lakôhâznak a maradvânya. A templomot Dositheu radautzi püspök
1758-ben ûjjâ épité és folszentelé. A Dragosza völgyben a hasonnevû falucska
folôtt szintén lâthatôk ilyen régi remetelak falmaradvânyai. Az utöbb emlitett
Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
Bukovina, Band 20
- Titel
- Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
- Untertitel
- Bukovina
- Band
- 20
- Herausgeber
- Rudolf Trónörökös Föherczeg
- Verlag
- Magyar Királyi Államnyomda
- Ort
- Budapest
- Datum
- 1899
- Sprache
- ungarisch
- Lizenz
- PD
- Abmessungen
- 14.94 x 21.86 cm
- Seiten
- 548
- Kategorien
- Kronprinzenwerk ungarisch