Page - 8 - in Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben - Az Osztrák Tengermellék és Dalmáczia (Tengermellék), Volume 10
Image of the Page - 8 -
Text of the Page - 8 -
8
Mielőtt azonban a tengervidék alpesi övétől búcsút véve a második
övbe, a termékeny dombvidékre s a Karszt alsó lépcsőire szállanánk alá,
előbb még vessünk egy pillantást közelebbről a Ternovani erd'ó tekintélyes
fensíkjával tetőzött ama hatalmas hegységre, mely már előbb lekötötte a
Monte Santóról kelet felé reá irányúit tekintetünket. A Ternovani erdő,
a Jura-tenger e nagy korallszirtje, az egész görczi tartomány földtani törté-
netének legrégibb emléke. Az erdei fának leszállítására rendelt út, mely
a hegytetőre visz, igazán mintaszerűnek mondható. Alig érzi az ember a
lejtőn való emelkedést, a mint lassanként mindegyre alább-alább törpülni
látja maga előtt a Monte Santo csúcsát, mely pedig oly magasról tekint
alá az Isonzo partjára és Solcano terére.
A fensík első helysége, melyet útunkban érintünk, Ternovo, már is
105 méterrel magasabban fekszik a Monte Santo csúcsánál. A hegytömeg,
melynek fensíkja az Isonzo és az Idria (Idrica) völgyei közt 800—900
méter tengerszín fölötti átlagos magasságban vonul el, majdnem a leg-
meredekebb szakadékokig szálas erdővel van benőve. Ternovónál érjük el
az erdő szélét. E fensík fölött még 400—500 méterrel magasb hegyek
emelkednek, melyek a tengeren érkezőnek a parttól már jó messze szemébe
tűnnek. E hegyek egyike, a Bukovcc, 1.447 méter, tehát majdnem oly
magas, mint a Semering magas szomszédja, a Sonnenwendstein.
Ez az erdő egyike a legnagyobb kiterjedésűeknek a monarchiában.
A déli tenyészetre fellegvárként tekint alá a fölötte zöldelő éjszaki növényzet.
A ki a görczi virúló mezőségről, az Isonzo partjáról halad föl ez erdőségbe,
az éghajlatot illetőleg öt vagy hat szélességi fokkal éjszakibb vidéken vélheti
magát. Leginkább érezhető e hirtelen átmenet őszszel, mikor az alsó vidék
kertjeiben szüretelnek s még a fán érik az utolsó pár füge, odafenn pedig
már a zord tél készül beállani. A Ternovani erdő nagyobb helységeiben,
Ternovóban, Lokveben és Karnicában állami erdőtisztek és erdőőrök laknak,
kiket mélyebben lakó pályatársaik a világtól elszigetelt állomáshelyeik miatt
tréfásan „erdei manóktt-nak nevezgetnek. A mi különben ez általában művelt
és vendégszerető emberek elzártságát és magánosságát illeti, az korántsem
látszik oly elviselhetetlennek, ha az ember példáúl csak a derék ternovói
erdőmester lakásának ablakaiból kínálkozó kilátást szemügyre veszi. Egyfelől
a Triglav és a Mangart, másfelől meg a tenger gőzösei és halászbárkái lát-
hatók. A kelő nap sugarai Szent Márk városának tornyait aranyozzák be előtte
s a kékelő mélységben egészen világosan rajzolódnak le Udine házainak
Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
Az Osztrák Tengermellék és Dalmáczia (Tengermellék), Volume 10
- Title
- Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
- Subtitle
- Az Osztrák Tengermellék és Dalmáczia (Tengermellék)
- Volume
- 10
- Editor
- Rudolf Trónörökös Föherczeg
- Publisher
- Magyar Királyi Államnyomda
- Location
- Budapest
- Date
- 1892
- Language
- Hungarian
- License
- PD
- Size
- 15.02 x 22.23 cm
- Pages
- 404
- Categories
- Kronprinzenwerk ungarisch