Page - 10 - in Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben - Az Osztrák Tengermellék és Dalmáczia (Tengermellék), Volume 10
Image of the Page - 10 -
Text of the Page - 10 -
10
Görczböl a magasan fekvő Quiscába, vagy csak St.-Florianon és Ccrovon
át Cormonsba menve, avagy Cormonsból a Monte Quarinra fölhaladva, e
mosolygó tájék legszebb sajátszerűségeinek nagy részét megismerheti az
útas. Itt fűvel benőtt vagy áttört Nagelfluhból álló lejtők között egy kis
patakocska csörgedez; amott meggy-, füge- és olajfák zöldelnek a domb-
oldalon, míg az átellenes déli lejtőn lépcsőzetes sorban állnak egymás
fölött a szólólugasok. Mert a Coglio e tartományban a szőlő tulajdonképeni
hazája. Az e tájon termő borok közt a legnevezetesebb s a legelterjedtebb
a fehér bornak egy fajtája, a szó legsajátabb értelmében vett fehér bor,
minthogy a szokottabb aranysárga szín helyett majdnem olyan világos és
átlátszó, mint a víz. De jaj annak, a ki ez italt nem ismerve, ártatlan
színében megbízik! Szakadékokban, a hol itt-ott egy-egy bükk- vagy
szurok-fenyűnek még megkegyelmeztek, az éjszakibb erdő e végső hír-
mondói mellett a Földközi-tenger partvidékeinek tenyészetéből is mutatkozik
néhány ide tévedt előőrs. A tüskés spárga (Asparagus horridus), a szúrós
tukma (Smilax), a vad myrthus, az ú. n. „idegen44 buzér és a pintyó itt ép
oly honosak, mint a tengerparton. Az örökzöld tölgy cs boróka közt a szirti
varjútövis és délvidéki pöszméte tenyészik úgy, hogy az ember egész
meglepetve nézi a szomszédságukban található éjszakibb növényeket.
A Coglio mosolygó halmaival majdnem inkább a Toscanai domb-
vidékhez hasonlít, mint a közelebb fekvő Felső-Olaszországhoz. A fehér
mezei-lakok mellett cziprusok állanak, s a napfényben csillogó síkság
körvonalait ismét cziprusfák, karcsú márvány-tornyok és szelíd fényűk
szegélyzik. Itt-ott a Coglio szélén tekintélyesebb erdő is mutatkozik még.
így például a St.-Mauro és a Podsabotino lejtóin. Ezek mintegy három
kilométernyire éjszaknak feküsznek Görcztől. A víz fölé rezgő-nyárfák és
jegenyék lombja vet árnyékot. A cserjésből a hályogmakk fehér kelyhei
kandikálnak ki, s a berkenyefa sűrű lombja váltakozik az ausztriai fekete-
fenyű és az örökzöld hárs sötét koronájával. Tovább azután sűrű erdőül a
szálasabb fák egész családjai következnek ; így a tölgyek közül a téli-, a
nyári- és a csertölgy, a kétféle szilfa, a parókafa, a nagy és kis levelű hárs,
a közönséges és a virágos kórisfa, a gyertyánfa és a komlós véniezfa, a
jávorfa három fajtája, a somfa, a vörös-fenyű, meg a közönséges és a
szemölcsös kecskerágó. Mindezen fanemek itt szálas növésűek. Ha mellettük
még azokra is tekintettel akarnánk lenni, melyek csak elszórtan tarkázzák
a nagyobb tömegekben uralkodó fajokat, akkor még egész sereg fa- és
Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
Az Osztrák Tengermellék és Dalmáczia (Tengermellék), Volume 10
- Title
- Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
- Subtitle
- Az Osztrák Tengermellék és Dalmáczia (Tengermellék)
- Volume
- 10
- Editor
- Rudolf Trónörökös Föherczeg
- Publisher
- Magyar Királyi Államnyomda
- Location
- Budapest
- Date
- 1892
- Language
- Hungarian
- License
- PD
- Size
- 15.02 x 22.23 cm
- Pages
- 404
- Categories
- Kronprinzenwerk ungarisch