Page - 11 - in Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben - Az Osztrák Tengermellék és Dalmáczia (Tengermellék), Volume 10
Image of the Page - 11 -
Text of the Page - 11 -
11
bokorfélét kellene elsorolnunk. Ilyenek a lúczfenyíi, a vörös-bű kk, a tiszafa,
a már említett örökzöld tölgy, a Mahaleb-cseresznye, a barkóeza, a pisztáczfa,
a bolyhos tölgy és az égerfa.
A tartomány legtermékenyebb vidékeinek egyike a Görcz és Haiden-
schaft közötti, gyümölcsben gazdag és gondosan megmívelt terület, melyet
délen egy mészkőből álló hegylánczolat határol. Ennek legmagasb pontja
a Terstelj (644 méter) délkeletre a Wippach melletti Ranzianótól. Ha
Görcztől dél felé haladva egyenesen a tengernek tartunk, utunk e mészkü-
hegysége?i át vezet, melynek kelet felé húzódó folytatásában emelkedik
ki a Terstelj. Merna és Lokvica közt fekszik a kopár Nad lohevi fensík.
Látjuk innen a tengert, a Wippach és Isonzo folyókat s a Görcz fölötti
Monte Santót; a magas hegységről nézve mindez szürke és kék, a tenger
pedig fénylik. Ez útnak Duino vagy Nabresina felé való folytatása a tenger-
melléken tehető legtanúlságosabb kirándúlások közé tartozik. A fensík
Lokvicától Hudilo-n (die „schlimme Autt) át egész Selláig terjed. Itt a
széles földhullám hirtelen meredek eséssel szakad félbe. E 160 méter magas
hágó valószínűleg egy ősi folyammeder éjszaki partfala volt egykoron.
A föld alatt itt is mindenfelé barlangok húzódnak, melyek közül csak
kevés van eddigelé kikutatva. A diluviális korszakban ez egész területen
keresztűl-kasúl útakat vájtak maguknak a lefelé rohanó vizek. De épen ez
az oka, hogy ma a Brestovica egész széles völgyében sehol a fölszínen nem
találunk egyetlenegy víz-eret sem. Pedig csak egy pillantást kell vetnünk
e tájra, hogy a hegyek alatt húzódó széles árokban az egykor erre elhaladt
folyó medrére ráismerjünk, melynek még ma is meglévő tanújele a Doberdo-tó
és a Jamle melletti vizek földalatti kortyogása. Valamivel Brestovicán túl
ismét termékeny dombvidék következik, melynek aszfaltszerű sötét palával
borított talajában fölötte gyakoriak az őskori halak csontvázai és lenyo-
matai. Az őszi baraezk-, füge- és gránátalmafák ugyanitt már a tenger
közelségére vallanak. A falakon már elég sűrűn mutatkozik a mantis-sáska
s nagy gyíkok sütkéreznek a verőfényen. Imitt-amott egy-egy magános
szelídfenyű látszik a sötétkék távolban.
A krétamészb'òl álló dombvidékhez számítjuk még a Nabresinától s az
imént leírt fensíktól délkeletre egészen Krajna és Isztria határáig húzódó
területet is. Itt a Karsztnak, illetőleg e hegység ama részének tenyészete
tárúl elénk, melyet a magasabban fekvő krajnai Karszttal ellentétben meleg
Karsztnak neveznek. A Földközi-tenger partvidékének növényzete még
2*
Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
Az Osztrák Tengermellék és Dalmáczia (Tengermellék), Volume 10
- Title
- Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
- Subtitle
- Az Osztrák Tengermellék és Dalmáczia (Tengermellék)
- Volume
- 10
- Editor
- Rudolf Trónörökös Föherczeg
- Publisher
- Magyar Királyi Államnyomda
- Location
- Budapest
- Date
- 1892
- Language
- Hungarian
- License
- PD
- Size
- 15.02 x 22.23 cm
- Pages
- 404
- Categories
- Kronprinzenwerk ungarisch