Seite - 380 - in Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben - Bukovina, Band 20
Bild der Seite - 380 -
Text der Seite - 380 -
80
buzgólkodtak, különösen Janoviei Vazul (l 806—1866) theologiai tanár és
Andrievici Samuel czahori plebános emlitendô, a ki késôbb dr. Morariü-
Andrievici Szilveszter néven ( 1818—1895) érsek és metropolita lett. Ó velük
egy idóben munkálkodtak ugyane téren Tarnovietzki István hittanár és
Blajevici Teoktist seminariumi lelkiatya, késóbbi metropolita-érsek. Az ó
nyomdokaikon haladtak aztán Drogli János és Matiasieviei Crisant tanítók
és Isopeskul Demeter, Sbiera J. G., meg Lutza Illie tanárok. Legközelebb
fókép Jeremieviei-Dubau Miklós gyakorlóiskolai tanító szerzett magának egész
sor derék népiskolai tankónyv írásával megérdemelt jó hírnevet.
A román nyelvnek a kôzépiskolai fokon való tanításához Pumnul Áron
gymnasiumi tanár írta az elsö, hat kötetes olvasókónyvet és egy német
nyelvú román nyelvtant s ezeken kivúl még több kisebb munkát. Pumnul az
erdélyi Kuezulata helységben született, Bécsben tanúlt theologiát s 1847-ben
tanárrá lett Balázsfalván. 1848-ban tanúsított politikai magatartása miatt
a magyar kormány halálra ítélte, de sikerúlt neki Oláhországon át Moldvába,
majd onnan Bukovinába menekúlnie, a hol épen akkor telepedett le, mikor
a Hurmuzaki-féle „Bucovina" ezímú újság megindúlt s Ausztriában az elsó
román nyelvi és irodalmi tanszéket a czernowitzi bóleseleti fóiskolánál föl-
állították. Pumnul Áron tizenkét esztendón át töltötte be ez állást, míg
1861-ben sulyosan meg nem betegedett; 1866 január 24-én bekövetkezett
haláláig tanítványa és késóbb utódja, Sbiera J. G. helyettesítette.
Pumnul kitúnóen értett hozzá, mint kell nóvendékeiben az anyanyelv
iránti szeretetet fólkelteni és ápolni, s ezzel Bukovina románjainak szívében
órók emléket állított magának. Korában heves irodalmi vita támadt azon
kérdés fölött, hogy miként kelljen a román nyelvet latin betúkkel írni. Az
erdélyi románok, s kóztük elsó sorban Cipariu Timoteus, az etymologiai
írásmód lelkes hívei valának. Kezdetben Pumnul is e mellé szegódótt; de
esakhamar belátván annak ezélszerútlenségét, tisztán hangtani írást igyekezett
alkotni úgy, hogy azon hangok számára, a melyeknek jelôlésére a latin betúk
száma elégtelen, ónálló jegyeket javasolt. Igy lett a tisztán hangtani elvet
védók iskolájának vezérévé, a mely ma már az ósszes románoknál diadalt
aratott, habar nem épen azon a módon és értelemben, mint Pumnul óhajtotta.
Az ó hatásának tulajdoníthaló, hogy a bukovinai románság olyan kónnyen
elfogadta a latin írást. Munkásságát méltató hazai nyilatkozatokból egész
gyújteményt közölt tanítványa, Sbiera J. G. ily czímmel : „ Aron Pumnul.
Vocï asupra vie til fi insämnätäfÜ luí" 1889.
Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
Bukovina, Band 20
- Titel
- Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
- Untertitel
- Bukovina
- Band
- 20
- Herausgeber
- Rudolf Trónörökös Föherczeg
- Verlag
- Magyar Királyi Államnyomda
- Ort
- Budapest
- Datum
- 1899
- Sprache
- ungarisch
- Lizenz
- PD
- Abmessungen
- 14.94 x 21.86 cm
- Seiten
- 548
- Kategorien
- Kronprinzenwerk ungarisch