Seite - 387 - in Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben - Bukovina, Band 20
Bild der Seite - 387 -
Text der Seite - 387 -
stb. ; 2. b-b6\ bgh, gh (= g) vagy bg, g (= ds) lesz ; pl. albinà (méh) helyett
gyakran albghinà, alghinà vagy albginâ, alginâ hallható; sorberte (szürcsól)
helyett sorbghleçte, sorghleçte, sorbgeçte, stb.; 3. az _/ hang ^-vá vagy f-sé
(magyar s) változik, pl. a fi (lenni) helyett a hi vagy a fïer (vas) helyett
hier vagy fïer; fere ésfiere (epe) helyett hiere vagy çïere, stb.; 4. a v hang
helyébe j (= magyar zs) vagy ïi vagy h lép, pl. avidoma (egészen egyenló)
helyett ajidoma és alidoma; David helyett Dajid vagy Daïid; vïerme (féreg)
helyett jerme és ïerme ; se bolnâveçte (megbetegszik) helyett se bolnàjcçte és
se bolnàïeçte; vulpe helyett hulpe; mëduvd helyett mïduhà; 5. m-ból mñ, ñ
(= magyar ny) lesz; pl. luminà (világosság) helyett lumñiná, luñiná; mïere
(méz) helyett mñere, ñere; smeurà (málna) helyett smñeurd, sñeurá, stb.
Az ilyen, még ma is hallható átmeneti alakoknak, mint htpkï, lupd,
mñere, páija az «r, mely r mellett a legrégibb nyelvemlékekben két magán-
hangzó kôzôtti latin n helyében található. Példáúl a woronetzi codexben
rendesen bunru és buru (jó), ««r^ (ki, a ki), luminrd és lumirà (világosság),
stb. olvasható ¿zmw, cine, luminà helyett.
A c (magyar «) és g (— ds) hangokat is lágyabban ejtik sok helyütt,
még pedig a c-1 (ce, ci kapcsolatban) igen lágy í-nek (= magyar s), a g-t
pedig (ge, gi kapcsolatban) mint a magyar zí-t; példáúl cine (a ki) helyett
fine; coace (sût) helyett coafe; lege helyett lezse; lungime (hosszúság) helyett
lunszime, stb.
Az e hang kiejtése is eltéró némikép a múveltek és mûveletlenek beszé-
dében. A parasztság a szóvégi hangsulytalan e-t, de néha a szôkôzépit is
majdnem mindig /-nek ejti; pl. carti e helyett carte (kônyv) ; fuge (fut) helyett
fugi; çoarece (egér) helyett $ o arici; întunerec (sôtétség) helyett întuneric, stb.
Továbbá a falusi lakosság kiejtésében igen gyakran elmarad a szóvégi
hímnemú articulus (l), helyette azonban hangsulyt kap az elótte álló u, igy
pl. dçmnul (úr) helyett domnu, ursul (medve) helyett ursu, stb. A beolvasztott
névmások használatában is eltér itt-ott a parasztság beszéde a mùveltekétôl ;
pl. némelyek így mondják '/ am vëdutiil e helyett 7 am vëdut (láttam ót).
Az a és au segédigét a nép rendesen <?-nak ejti; pl. 0 scris e helyett a vagy
au scris (6 vagy ók írtak).
A román nyelvnek két lágy sziszegó hangja van ; az egyik úgy hangzik,
mint a magyar z, a másik pedig úgy, mint a magyar dz. E két hangot a
régibb, ú. n. cyrilli irás két jegygyel külónbóztette meg egymástól, amazt
3-vel, emezt s-szel jelólvén. A XVIII., de kivált a XIX. század folyamán
49*
Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
Bukovina, Band 20
- Titel
- Az Osztrák-Magyar Monarchia írásban és képben
- Untertitel
- Bukovina
- Band
- 20
- Herausgeber
- Rudolf Trónörökös Föherczeg
- Verlag
- Magyar Királyi Államnyomda
- Ort
- Budapest
- Datum
- 1899
- Sprache
- ungarisch
- Lizenz
- PD
- Abmessungen
- 14.94 x 21.86 cm
- Seiten
- 548
- Kategorien
- Kronprinzenwerk ungarisch